Жоашен дю Беле
Щастлив е, който има…

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Щастлив е, който има на Одисей съдбата —

успешно да пътува из тоя чуден свят

и после да се върне със опитност богат,

за да дочака старост сред близки и сред братя!

Уви, кога ще видя дима в далечината

над малкото ми село; кога ли благодат

ще мога да изпитам пред оня праг познат

на родната ми къща, най-свидна за душата?

Убежищата скромни на моите предни

за мен са по-красиви от римските дворци,

кирпича предпочитам пред мрамор и пред злато;

Лоара ме разбира от Тибър по-добре,

за хълма палатински не бих сменил Лире[1]

и бих отдал морето за миг анжуйско лято.

[1] Лире. — Родното място на Дю Беле, близо до Анже. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.